blīkšķēt
blīkšķēt 3. pers. blīkšķ, pag. blīkšķēja, nepārej.- Radīt troksni, kāds rodas, smagam priekšmetam atsitoties pret ko cietu; atskanēt šādam troksnim. Durvis blīkšķ aizcirzdamās. Sētā kaut kas blīkšķēja.
- Radīt šāviena troksni; atskanēt šāviena troksnim. Blīkšķēja šāvieni.
|
Jei žinote tikslesnę informaciją paaiškinančią 'bliksket' reikšmę, galite ją pakeisti:
REDAGUOTI BETA
Jūsų pataisymai bus išsiųsti moderatorių peržiūrai, jei informacija tikslesnė/taisyklingesnė
ji bus patalpinta vietoj esamos.